Arnoltice
![archiv V.Hájek](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200041464-33a6633a67/Arnoltice%20-%204x%20%281%29.jpeg?ph=d655cbe8f0)
![Kostel sv. Máří Magdalény](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200041456-6826c6826e/Arnoltice%2C_kostel.jpeg?ph=d655cbe8f0)
![Interiér arnoltického kostela](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200041458-8cedd8cedf/Bulovka%2C_Arnoltice%2C_kostel_04.jpeg?ph=d655cbe8f0)
![archiv V.Hájek](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200041470-ca288ca289/Arnoltice%20-%20hostinec%20%282%29.jpeg?ph=d655cbe8f0)
![archiv V.Hájek](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200041474-b7d39b7d3a/Arnoltice%20-%20staveni%20%281%29.jpeg?ph=d655cbe8f0)
![archiv V.Hájek](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200041472-46d2246d23/Arnoltice%20-%20pohled%20na%20obec%20%281%29.jpeg?ph=d655cbe8f0)
![archiv V.Hájek](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200041478-dc971dc973/Arnoltice%20-%20doprava%20mouky.jpeg?ph=d655cbe8f0)
Arnoltice (německy Arnsdorf) je vesnice, část obce Bulovka v okrese Liberec. Nachází se asi 2 km na západ od Bulovky, při soutoku Bulovakého a Arnoltického potoka. Prochází zde silnice I/13.
Arnoltice leží v katastrálním území Arnoltice u Bulovky o rozloze 6,1 km2.
U vesnice se v někdejším teletníku nacházela nelegální skládka odpadu, který sem byl dovezen z Německa. Během listopadu roku 2012 tato skládka v rozmezí čtrnácti dnů dvakrát vzplála. V roce 2015 získal Liberecký kraj od ministerstva životního prostředí dotaci ve výši pěti milionů korun na likvidaci této skládky.[5]
Název
Název obce značí, že ves původně patřila Arnoltovi. Její pojmenování přechází od Arnsdorff (jež je zaznamenáno roku 1404), přes Arnsdorf (1454), Arnnstorff či Arnstorff (1481), Arinßdorf nebo Aryßdorff či dokonce Arnsdorff (1482), Arnstorf (1525), Arnßdorff (1593), Armbßdorff (1654), až po Arnsdorf (1790).
Historie
Arnoltice byly již roku 1442 lénem rodu Tschirnhausů, po nich převzali obec Kyawové, za kterých byla tato ves rozdělena na Horní a Dolní Arnoltice. V 17. století došlo k několikerému střídání lenních pánů a k naprostému zruinování zdejšího majetku v důsledku války. Kvůli reformaci emigrovala z obce značná část obyvatel. Obec pak roku 1664 připojil ke svému panství hrabě Gallas. Na konci 18. století stálo v obci 53 domů a v roce 1833 dosáhl počet obyvatel 600. Ve vsi byla v té době škola, poplužní dvůr, ovčárna a mlýn. Měla čistě zemědělský charakter. Jedinými dvěma průmyslovými objekty v obci na konci druhé světové války byla parní cihelna a kostní mlýn. Cihelna ukončila svou činnost až roku 1982.
Do roku 1950 byla samostatnou obcí a od roku 1961 patří jako místní část obce Bulovka
(zdroj:Wikipedia)
![archiv V.Hájek](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200041462-8aff58aff7/Arnoltice%20-%203x%20%281%29.jpeg?ph=d655cbe8f0)
![](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200041468-08c5508c56/Arnoltice%20-%20hostinec%20%281%29.jpeg?ph=d655cbe8f0)
![archiv V.Hájek](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200041476-3483634838/Arnoltice%20-%20%C5%A1kola%2C%20kostel%20%281%29.jpeg?ph=d655cbe8f0)
Historie Arnoltic
Arnoltice (Arnsdorf) těžily ve středověku z toho, že se v nich rozdvojovala stará cesta z vnitrozemí. Severozápadně pokračovala přes Pertoltice k Závidovu a dále ke Zhořelci, na severovýchod pak vedla cesta spíše místního významu přes Bulovku a Dolní Oldříš do lužického Kúpperu (Medziane) a Berná (Bierna), odkud bylo možno se rovněž dostat do Zhořelce.
Poloha i příznivé přírodní podmínky byly vhodné pro udělení vesnice v léno některému ze zdejších drobných šlechticů. Již v roce 1442 tu sídlil rod Tschirnhausů, po nich Kyawové, za nichž se ve druhé polovině 16. století obec rozdělila na Horní a Dolní Arnoltice. V první polovině 17. století došlo k několikerému střídání držitelů lenního statku, ale v důsledku války i k naprostému zruinování majetku, k němuž přispěla také emigrace poddaných. V roce 1654 tu bylo pustých 54 % selských a 65 % chalupnických usedlostí.
Do emigrace nakonec musel odejít i jeden z posledních leníků Fabián z Unwúrde, který si v roce 1651 posteskl frýdlantskému hejtmanovi, že se teď, ve věku skoro sedmdesáti let, musí stěhovat, přestože v císařských službách prožil své mládí v Sedmihradsku a Uhrách, válka mu vzala všechny čtyři syny, kteří rovněž sloužili císaři, a on nyní musí během několika dní opustit všechno, co mu ještě v Arnolticích zůstalo. Nebylo mu to nic platné, chtěl-li vyznávat dosavadní víru, musel emigrovat. Existence lenního statku pak měla už jen krátké trvání, protože ho v roce 1664 hrabě Gallas připojil ke svému frýdlantskému panství.
Další osudy Arnoltic se již neliší od ostatních vesnic, snad až na to, že se zdejší poddaní nepodíleli na hnutí proti Gallasům v letech 1679-87. Baroko se zapsalo do vzhledu vesnice přestavbou kostela sv. Maří Magdaleny v letech 1738-39. Obec se rozrůstala jen pomalu. Na konci 18. století zde stálo jen 53 domů a trvalo celé půlstoletí, než se jejich počet zdvojnásobil a počet obyvatel dosáhl takřka šesti set (1833). To už měla také školu, mlýn, poplužní dvůr s ovčárnou, ale po nástupu průmyslu tu ještě nebylo ani stopy. Zemědělské zázemí poskytovalo možnost obživy a poloha na rušné cestě do Lužice zajišťovala i přísun potřebného zboží.
Článek byl převzat z knihy:
Anděl Rudolf, Karpaš Roman a kol. (2002): Frýdlantsko - minulost a současnost kraje na úpatí Jizerských hor - Nakladatelství 555, Liberec
![archiv Enjoy Frýdlant](https://d655cbe8f0.clvaw-cdnwnd.com/ecae0f6ac8a3fe5779bfc7af0cd664d0/200050501-652a1652a3/15-0.jpeg?ph=d655cbe8f0)
pohled skrz bránu
jsou Arnoltice
v bráně je vidět kopec za kostelem, vlevo od silnice na Habartice
(kometnář Petr Krause)